Директива 2002/77/ЕС
от 16 септември 2002
относно конкуренцията на пазарите за електронни съобщителни мрежи и услуги

Комисията на Европейските Общности,
като има предвид Договора за създаване на Европейска Общност, и особено Член 86, ал. 3 от него,

отчитайки, че :

(1)	Директива 90/388/ЕЕС от 28 юни 1990 за конкуренцията на пазарите на телекомуникационни услуги, последно изменена с Директива 1999/64/ ЕС бе системно изменяна няколко пъти. Предвид, че следва да се направят бъдещи изменения това да бъде в интерес на яснотата .
(2)	Чл. 86 от Договора натоварва Комисията със задачата, в случай, че са налице обществени предприятия и предприятия, ползващи се със специални или изключителни права , да осигури държавите-членки да се съобразяват с техните задължения по Общностното право. В съответствие с чл. 86, ал. 3 Комисията може да конкретизира и изяснява задълженията, произтичащи от този член и в тази рамка да определя условията, които е необходимо да позволят на Комисията ефективното изпълнение на надзорните задължения, възложени й от тази алинея.
(3)	Директива 90/388/EEC изисква държавите-членки да отменят специалните и изключителните права за предоставяне на далекосъобщителни услуги, първоначално за услуги, различни от гласовата телефония, сателитните услуги и мобилните радиокомуникации, а след това постепенно да въведат пълна конкуренция на далекосъобщителния пазар.
(4)	Определен брой други Директиви, в тази област също бяха приети на основание чл. 95 от Договора от Европейския Парламент и Съвета, насочени главно към създаването на вътрешен пазар на далекосъобщителни услуги чрез прилагането на принципа на предоставяне на отворени мрежи и предоставяне на универсална услуга в условията на отворени и конкурентни пазари. Действието на тези Директиви се отменя, считано от 25 юли 2003 г., когато влиза в сила новата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги.
(5)	Новата регулаторна рамка на електронните съобщения се състои от една обща Директива, Директива 2002/21/ЕС от 07 март 2002 г. на Европейския парламент и на Съветаотносно обща регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова Директива) и от четири специални Директиви: Директива 2002/20/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 07 март 2002 г. относно оторизацията на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за оторизацията), Директива 2002/19/ЕС на Европейския Парламент и на Съвета от 07 март 2002 г. относно достъпа до и взаимното свързване на електронните съобщителни мрежи и прилежащите съоръжения(Директива за достъпа), Директива 2002/22/ЕС на Европейския Парламент и на Съвета от 07 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) и Директива 2002/58 ЕС на Европейския Парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработването на лични данни и за защита на неприкосновеността в сектора на електронните съобщения (Директива за неприкосновеността и електронни съобщения).
(6)	В светлината на промените, които белязаха процеса на либерализация и на постепенно отваряне на далекосъобщителните пазари в Европа след 1990 г., някои определения, използвани в Директива 90/388/ЕЕС и в изменителните й актове следва да бъдат приспособени с оглед отразяване на последните технологични промени в областта на далекосъобщенията или заменени, с оглед да бъде  взет предвид феномена на сближаване, който се оформи между индустриите на информационните технологии, медиите и далекосъобщенията през последните години. Формулировката на някои разпоредби следва, където е възможно, да бъде изяснена, за да се улесни прилагането им, взимайки предвид, където е подходящо, съответните Директиви, приети на основание чл. 95 от Договора и опита, натрупан при прилагането на изменената Директива 90/388/ЕЕС.
(7)	Тази Директива използва термините ”електронни съобщителни услуги” и “електронни съобщителни мрежи”, вместо използваните преди термини “далекосъобщителни услуги” и “далекосъобщителни мрежи”. Тези нови определения са необходими за отчитане на феномена на сближаване чрез обединяване в едно определение на всички електронни съобщителни услуги и/или мрежи, които са свързани с преноса на сигнали чрез кабел, радиовълни , оптична или други електромагнитни средства (включително фиксирани, безжични, кабелна телевизия, сателитни мрежи). По този начин преносът и разпръскването на радио- и телевизионни програми се признават за електронна съобщителна услуга и мрежите, използвани за такъв пренос и разпръскване също се признават за електронни съобщителни мрежи. Нещо повече, трябва да стане ясно, че новото определение за електронни съобщителни мрежи покрива и оптичните мрежи, които позволяват на трети страни, използващи свое собствено комутиращо или маршрутиращо оборудване, да пренасят сигнали. 
(8)	В този контекст, следва да стане ясно, че държавите-членки трябва да премахнат (ако още не са го направили) изключителните и специални права за предоставяне на всички електронни съобщителни мрежи, не само тези за предоставяне на електронни съобщителни услуги и осигуряват възможност на предприятията да предоставят такива услуги без нарушаване на разпоредбите на Директиви 2002/19 ЕС, 2002/20/ЕС, 2002/21/ЕС и 2002/22/ЕС. Определението за електронни съобщителни мрежи означава също, че на държавите-членки не е разрешено да ограничават правото на даден оператор да изгражда, разширява и/или предоставя кабелна мрежа под предлог, че тази мрежа би могла да се използва за пренос на радио- и телевизионни програми. По-конкретно, специалните или изключителни права, което означава ограничаване използването на електронните съобщителни мрежи за пренос и разпространение на телевизионни сигнали са в противоречие с чл. 86(1), във връзка с чл. 43 и/или чл. 82(б) от Договора за ЕО, доколкото те имат за ефект позволяване на господстващо  предприятие да ограничава “производството, пазарите или техническото развитие във вреда на ползвателите”. Това не нарушава специфичните правила, приети от държавите-членки в съответствие с Общностното право и в частност в съответствие с Директива на Съвета 89/552/ЕЕС от 3 октомври 1989 г. относно координиране на някои разпоредби, залегнали в законово, регламентиращо или административно действие в държавите-членки, отнасящи се до осъществяване на дейностите по телевизионно разпръскване, изменена с Директива 97/36/ЕС на Европейския Парламент и на Съвета, уреждаща разпространението на аудиовизуални програми за широката публика.
(9)	Прилагайки принципа за пропорционалност държавите-членки повече не правят електронните съобщителни услуги и изграждането, и предлагането на електронни съобщителни мрежи обект на лицензионен режим, а на режим за обща оторизация. Това се изисква и от Директива 2002/20/ЕС, съгласно която електронните съобщителни услуги или мрежи се предоставят на основата на обща оторизация, а не на основата на лицензия. Засегнатата страна има право да обжалва решението, затрудняващо я да предоставя електронни съобщителни услуги или мрежи пред независим орган, и накрая - пред съд или трибунал. Фундаментален принцип на Общностното право е, че всяко лице има право на ефективна правна защита, винаги когато държавна мярка нарушава права, дадени му от разпоредбите на дадена Директива.
(10)	Обществените органи могат да оказват доминиращо въздействие върху поведението на обществените предприятия като резултат или от устава за управление на предприятието или от начина на разпределението на акциите. Затова, когато държавите-членки контролират вертикално интегрирани оператори на мрежи, които използват мрежи, изградени при специални или изключителни права, , тези държави-членки осигуряват , тези оператори, ползващи се с господстващо положение на съответния пазар, да не се покровителстват в полза на техните собствени дейности, за да се избегнат потенциални нарушения на правилата за конкуренция от Договора. От това следва, че държавите-членки вземат всички необходими мерки да предотвратят всякаква дискриминация между вертикално интегрираните оператори и техните конкуренти.
(11)	Тази Директива изяснява принципа, произтичащ от Директива 96/2/ЕС от 16 януари 1996 г., изменяща Директива 90/338/ЕС, отнасяща седо мобилните и лични съобщения, осигурявайки държавите–членки да не предоставят изключителни или специални права за използване на радиочестоти и правата за използване на тези честоти да бъдат предоставяни в съответствие с обективни, недискриминационни и прозрачни процедури. Това не нарушава специфичните критерии и процедури, приети от държавите - членки за предоставяне на такива права на доставчиците на услуги, свързани със съдържание за радио- или телевизионно излъчване с оглед изпълнение на целите от общ интерес в съответствие с общностното право.
(12)	Всяка национална схема, съобразена с Директива 2002/22/ЕС, служеща за разпределяне на нетните разходи по задължението за предоставяне на универсална услуга се основава на обективни, недискриминационни и прозрачни критерии и е съобразена с принципите за пропорционалност и минимално изкривяване на пазара.. Минимално изкривяване на пазара означава вноските да се възстановяват по начин, който, доколкото е възможно, намалява влиянието на финансовата тежест, поемана от крайните потребители, например чрез колкото е възможно по-широко разпределение на вноските.
(13)	Когато права и задължения, произтичащи от международни конвенции, учредяващи международни сателитни организации, са несъвместими с правилата за конкуренцията от Договора, държавите-членки предприемат, в съответствие с чл.307 от Договора за ЕО, всички подходящи стъпки, за отстраняване на тези несъответствия. Тази Директива изяснява това задължение, защото чл. 3 от Директива 94/46/ЕС изисква единствено държавите-членки да “предоставят на Комисията информацията, с която разполагат, за такива несъответствия,” Чл. 11 от тази Директива изяснява задължението на държавите- членки да премахнат всички ограничения, които биха могли да бъдат все още в сила, заради тези международни конвенции. 
(14)	Тази Директива запазва задължението, наложено на държавите-членки с Директива 1999/64/ЕС, за да осигурят, че господстващите доставчици на електронни съобщителни мрежи и обществено достъпни телефонни услуги използват своята обществена електронна съобщителна мрежа и кабелна телевизионна мрежа, като отделни юридически лица.
(15)	Тази Директива не нарушава задължения на държавите-членки, отнасящи се до сроковете, посочени в Приложение I, Част Б, в рамките, накоито държавите-членки трябва да се придържат към предишни директиви.
(16)	Държавите-членки предоставят на Комисията всяка информация, необходима за доказване,че съществуващото национално законодателство за транспониране отчита уточненията, направени с настоящата Директива по отношение на Директиви 90/388/EС, 94/46/ЕС, 95/51/ЕС, 96/2/ЕС, 96/19/ЕС и 1999/64/ЕС. 
(17)	В светлината на горното, Директива 90/388/ЕС се отменя,

ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

Член1. Определения
За целите на настоящата Директива се използват следните определения:
1.	“електронна съобщителна мрежа” означава системи за предаване и, където е приложимо, комутиращо и маршрутиращо оборудване и други средства, позволяващи преноса на сигнали чрез кабел, чрез радио, чрез оптични или други електромагнити средства, включително спътникови мрежи, фиксирани (с комутация на пакети и мрежа за данни с комутация на каналите, включително и Интернет), и мобилни наземни мрежи, и електрически кабелни системи до степента, до която те са използвани за пренос на сигнали, мрежи за радио- и телевизионно разпръскване и кабелни телевизионни мрежи, без значение каква информация се пренася.
2.	“обществена съобщителна мрежа” означава електронна съобщителна мрежа, използвана изцяло или предимно за предоставяне на обществени електронни съобщителни услуги;
3.	“електронни съобщителни услуги” означава услуга, обикновено предоставяна възмездно, която се състои изцяло или предимно в пренос на сигнали по електронни съобщителни мрежи, включваща далекосъобщителни услуги и услуги за пренос чрез мрежи, използвани за разпръскване, но не включва услуги по предоставяне, или упражняване на редакционен контрол над съдържание, предавано посредством електронни съобщителни мрежи и услуги; определението не обхваща услуги на информационното общество, както са дефинирани в чл.1 на Директива 98/34/ЕС, които не се състоят изцяло или предимно в пренос на сигнали чрез електронни съобщителни мрежи.
4.	“обществено достъпни електронни съобщителни услуги” означава електронни съобщителни услуги, достъпни за обществото.
5.	“изключителни права” означава правата, предоставени от държава-членка на предприятие чрез законов, регулаторен или административен акт, запазващ за него правото да предоставя електронна съобщителна услуга или да осъществява електронна съобщителна дейност в определен географски район.
6.	“специални права” означава правата, предоставени от държава-членка на ограничен брой предприятия чрез законодателен, регулаторен или административен акт, който в определен географски район:
а) определя или ограничава до две или повече броя на предприятията, оторизирани да предоставят електронна съобщителна услуга или да осъществяват електронна съобщителна дейност, по критерии, които не са обективни, пропорционални и недискриминационни, или
б) дава на предприятия, по критерии, различни от гореспоменатите, законови или регулаторни предимства, които значително влияят върху способността на което и да е друго предприятие да предоставя същата електронна съобщителна услуга или да осъществява същата електронна съобщителна дейност, в същата географска област при фактически еднакви други условия.
7.	“ мрежа от наземни спътникови станции” означава конфигурация от две или повече наземни станции, работещи съвместно посредством спътник;
8.	“кабелни телевизионни мрежи” означава инфраструктура, изградена предимно чрез кабели, създадена основно за предаване  и разпространение на радио- или телевизионни програми към гражданите.

Член 2. Изключителни и специални права за електронни съобщителни мрежи и електронни съобщителни услуги
1.	Държавите-членки не предоставят или оставят в сила изключителни или специални права за изграждане и/или предоставяне на електронни съобщителни мрежи или за предоставяне на обществено достъпни електронни съобщителни услуги.
2.	Държавите-членки взимат всички необходими мерки, за да осигурят, че всяко предприятие има право да предоставя електронни съобщителни услуги или да изгражда, разширява или предоставя електронни съобщителни мрежи.
3.	Държавите-членки осигуряват, че не се  налагат или поддържат никакви ограничения за предоставянето на електронни съобщителни услуги чрез електронни съобщителни мрежи, изградени от доставчиците на електронни съобщителни услуги, чрез инфраструктури, предоставяни от трети страни , или чрез мрежи, други съоръжения или средства за съвместно ползване, без да се нарушават разпоредбите на Директиви 2002/19/ЕС, 2002/20/ЕС, 2002/21/ЕС и 2002/22/ЕС.
4.	Държавите-членки осигуряват, че общите оторизации, дадени на дадено предприятие за предоставяне на електронни съобщителни услуги, или за изграждане и/или предоставяне на електронни съобщителни мрежи, както и приложените към тях условия, се основават на за обективни, недискриминационни, пропорционални и прозрачни критерии.
5.	Всички решения, произтичащи от чл.3(1) от Директива 2002/20/ЕС , които препятстват дадено предприятие за предоставяне на електронни съобщителни услуги или мрежи се мотивират.
Всяка засегната страна има възможност да обжалва такова решение пред орган, независим от засегнатите страни, и накрая – пред съд или трибунал.

Член 3. Вертикално интегрирани обществени предприятия
В допълнение на изискванията, посочени в чл. 2(2) и, без да се нарушава чл. 14 от Директива 2002/21/ЕС, държавите-членки осигуряват, че вертикално интегрираните обществени предприятия, които предоставят електронни съобщителни мрежи и, които са с господстващо положение, не се се покровителстват дискриминация в полза на техните собствени дейности.

Член 4. Права за използване на честоти
Без да се нарушават специфичните критерии и процедури, приети от държавите-членки за даване на права за използване на радиочестоти на доставчиците на услуги, свързани със съдържание за радио- и телевизионно разпръскване с оглед осъществяване на целите от общ интерес и в съответствие с Общностното право:
1.	Държавите- членки не дават изключителни или специални права за използване на радиочестоти за предоставяне на електронни съобщителни услуги.
2.	Присвояването на радиочестоти за електронни съобщителни услуг се основава на за обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални критерии.

Член 5. Телефонни справочни услуги 
Държавите-членки осигуряват, че всички изключителни и/или специални права, отнасящи се до създаване и предоставяне на справочни услуги на тяхната територия, включително публикуване на телефонни указатели и предоставяне на телефонни справочни услуги, се отменят.

Член 6. Задължения за предоставяне универсална услуга
1.	Всяка национална схема, по смисъла на Директива 2002/22/ЕС, служеща за разпределение на нетните разходи по задължението за предоставяне на универсална услуга, се основава на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии и е съобразена с принципите на пропорционалност и на минимално изкривяванена пазара . В частност, когато задължението за предоставяне на универсална услуга е наложено изцяло или частично на обществени предприятия, предоставящи електронни съобщителни услуги, това се взима предвид при изчисляването на всяка вноска за нетните разходи по задължението за предоставяне на универсална услуга.
2.	Държавите-членки предоставят на Комисията всяка схема от типа, посочен в ал.1.

Член 7.Спътници
1.	Държавите-членки осигуряват, че всяка регулаторна забрана или ограничение относно предлагането на капацитет на космически сегмент на който и да е оторизиран оператор на мрежа от наземни спътникови станции се отменят, и оторизират на своята територия всеки доставчик на космически сегмент да проверява, дали мрежата от наземни спътникови станции, която ще се използва свързано с космическия сектор на този доставчике в съответствие с обнародваните условия за достъп до неговия капацитет на космическия сегмент.
2.	Държавите-членки, които са страни по международни конвенции, учредяващи международни спътникови организации, в случаите, когато тези международни конвенции не са в съответствие с правилата за конкуренцията в Договора за ЕО, предприемат всички подходящи стъпки за отстраняване на тези несъответствия.

Член 8. Кабелни телевизионни мрежи
1.	Всяка държава-членка осигурява, че никое предприятие, предоставящо обществени електронни съобщителни мрежи не експлоатира своя кабелна телевизионна мрежа, използвайки същото юридическо лице, което използва за другите си обществени електронни съобщителни мрежи, когато това предприятие:
а) се контролира от тази държава-членка или се ползва от специални права; и
б) е господстващо върху съществена част от общия пазар за предоставяне на обществени електронни съобщителни мрежи и обществено достъпни телефонни услуги; и
в) експлоатира кабелна телевизионна мрежа, която е била изградена при специално или изключително право в същия географски район.
2.	 Терминът “обществено достъпни телефонни услуги” се приема като синоним на термина “обществени гласови телефонни услуги”, посочен в Чл.1. от Директива 1999/64/ЕС.
3.	Държавите-членки, които преценят, че е налице достатъчна конкуренция при предоставяне на инфраструктура и услуги за необвързан достъп до абонатна линия на тяхна територия информират Комисията за това.
Тази информация включва детайлно описание на пазарната структура. Предоставяната информация, е достъпна за всяка заинтересована страна при поискване, като се отчитат и законните интереси на предприятията с оглед опазване на техните търговски тайни.
4.	Комисията решава в рамките на разумен период, след като е приела становищата на тези страни, дали задължението за правно разделяне да се отмени в съответната държава-членка.
5.	Комисията прави преглед на прилагането на този член не по-късно от 31 декември 2004 г.

Член 9.
Държавите-членки предоставят на Комисията не по-късно от 24 юли 2003 г. такава информация, която ще позволи на Комисията да потвърди, че разпоредбите на настоящата Директива са били приведени в съответствие.

Член 10. Отмяна 
Директива 90/388/ЕС, изменена с Директивите, изброени в Приложение I, част А, се отменя, считано от 25 юли 2003 г., без да се нарушават задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспониране, посочени в Приложение I, част Б.
Нормите, препращащи към текстове вотменените директиви, следва да бъдат изменени, така че да препращат към текстове в настоящата Директива и се четат в съответствие с таблицата за корелация в Приложение II. 

Член 11.
Настоящата Директива влиза в сила двадесет дни след публикуването й в Официалния вестник на Европейските общности.

Член12. 
Настоящата Директива е адресирана до държавите – членки.

Изготвена в Брюксел на 16 септември 2002 г.

За комисията
Марио Монти, член на Комисията

Приложение I
	Част А
Списък на Директивите, които се отменят
Директива 90/388/ЕЕС
Чл. 2 и 3 от Директива 94/46/ЕС 
Директива 95/51/ЕС
Директива 96/2/ЕС
Директива 96/19/ЕС
Директива 1999/64/ЕС

Част Б
Дати на транспониране на изброените по-горе директиви
Директива 90/388/ЕЕС – 31 декември 1990
Директива 94/46/ЕС – 8 август 1995
Директива 95/51/ЕС – 1 октомври 1996
Директива 96/2/ЕС – 15 ноември 1996
Директива 96/19/ЕС – 11 януари 1997 
Директива 1999/64/ЕС – 30 април 2000

Приложение II
Таблица за корелация
Тази Директива                                Директива 90/388/ЕЕС
Чл.1 (Определения)                             Чл.1
Чл.2 (отмяна на изключителните/специални права)   Чл.2.
Чл.3.(вертикално интегрирани обществени предприятия)Чл.3.(а)ii
Чл.4. (права за използване на радиочестоти)         Чл.3.(б)
Чл.5. (справочни услуги  )                         Чл.4.(б)
Чл.6. (задължения за универсална услуга)           Чл.4.(в)
Чл.7. (сателити)                                 Чл.3.от Директива 94/46/ЕС 
Чл. 8. (кабелни мрежи)                            Чл.9.